Menys és Més, la secció de bones pràctiques de l'EMpodCat
En el Menys és Més d'aquest episodi posem el focus en una pràctica molt estesa, però que l'evidència més recent ens demana revisar.
És l'ús de benzodiazepines en el deliri agut en gent gran.
L'Agència de Qualitat i Avalació Sanitària de Catalunya, l'AQUAS, acaba d'actualitzar la seva recomanació Essencial aquest març del 2025.
Sabem que el deliri és un problema freqüent en els nostres passadissos i boxs d'urgències.
Fins a un 10-20% dels pacients d'edat avançada que ingressen a urgències pateixen aquest problema i prop d'un 40% dels que procedeixen d'una residència.
Tot i que la temptació és receptar una benzodiazepina quan l'agitació és important, les dades són clares. Les benzos no prevenen el deliri.
De fet, poden triplicar el risc de patir-lo.
Per què és una pràctica de poc valor?
Perquè no només poden agreujar i prolongar la síndrome confusionària, el deliri, sinó que disparen el risc de caigudes, de fractures i de deteriorament cognitiu a llarg termini.
Aleshores, quina és la pauta que ens recomana aquest Essencial?
Doncs l'evidència ens diu que la prioritat absoluta és tractar la causa subjacent i apostar per intervencions no farmacològiques.
És a dir, busquem la causa que ho ha provocat, intentem-la solucionar i intervencions no farmacològiques com la hidratació, la mobilització precoç i l'orientació ambiental.
Aquestes mesures poden reduir la incidència de deliri a un 43%.
Si la situació clínica ens obliga a utilitzar fàrmacs per a l'agitació, la recomanació és clara, utilitzar antipsicòtics a dosis baixes i en monoteràpia, com la quetiapina i la risperidona.
En algunes ocasions sí que podem utilitzar les benzodiazepines, però només en tres o quatre escenaris concrets.
En el deliri per retirada d'alcohol, en el deliri per privació de sedants o el deliri que pot aparèixer després d'unes convulsions.
I en casos que necessitem fer una sedació del pacient per fer alguna intervenció, per exemple una tomografia o una punció lumbar,
es poden utilitzar benzodiazepines o algun altre fàrmac que ens ajudi que el pacient estigui més tranquil.
El nostre objectiu a urgències és resoldre el quadre agut sense hipotecar el pronòstic funcional del pacient a l'alta.
Menys benzodiazepines sovint significa una millor recuperació.